Jeg tager morgenmad med til Evelyn. Hun ligger stadig med det dårlige ben.
- Klarer du dig, til jeg kommer tilbage? - Jeg må gøre mine regnskaber færdige.
Det er ikke det, jeg taler om, Conor.
Jeg er bekymret for dig.
Du burde være bekymret. Også for din egen sikkerhed.
Du må hellere holde dig til hovedvejene i dag.
Tror du ikke, det er muligt, at du overreagerer over alt dette?
To af os er døde, Nella.
Jeg er ligeglad med, at det så ud som ulykker.
Der er en eller anden derude, som har modstandsbevægelsen som mål.
Når Kahlan kommer hertil, finder vi ud af, hvem det er.
- Kommer Kahlan? - Jeg sendte en hastebesked.
Hun vil vise dig sandheden i mine ord.
Det behøver jeg ikke en Skriftklog til. Jeg burde tro på min ægtemand.
Har du besluttet, hvor vi skal bringe skrinet hen?
Det eneste sted i Midland, som Rahl ikke kan komme ind i, -
- hverken ved brug af magi eller magt, -
- er Den Gamle Søgers Krypt ved Tavol’Rang.
Og det er dér, vi er på vej hen, -
- med en afstikker til min hjemby for at hente nøglen.
Pak sammen. Vi må af sted nu.
Enig. Det er én dags gang til mit hjem og tre dage mere til Tavol’Rang.
Vi må gå vejen omkring East Marwen.
Denne besked nåede frem til mig på markedspladsen.
Nogle af mine venner er i problemer.
Hele Midland er i problemer, hvis dette skrin ikke sikres ordentligt.
Det er jeg klar over.
Men den ven, som sendte mig beskeden, er leder i modstandsbevægelsen.
Han og hans kone risikerede livet for at skjule mig -
- da jeg løb bort fra Aydindril med "Skyggernes Bog."
Vi må bare mødes, efter I har fået fat i nøglen.
Vent, Kahlan. Du kan ikke gå alene.
Han har ret.
En Skriftklog kan ikke rejse uden sin Søger, -
- Søger kan ikke rejse uden sin Skriftkloge.
Men hvem ville dog bemærke en gammel mand i en laset kappe?
Tak, Zedd.
Jeg mødes med jer i East Marwen, i overmorgen, -
- med nøglen i hånden.
Jeg tager skrinet med.
For mange D'Hararer er på udkig efter Søgeren i disse egne.
Conor?
Nella?
Nella, hvad er der i vejen?
Jeg kom så hurtigt, jeg kunne.
Lad det evige mørke omslutte den person, som har gjort dette.
Betjent Declan. Jeg har hidkaldt ham.
I kan snakke frit. Han er en af vores.
Mit navn er Kahlan Amnell.
Det er længe siden, vi har haft en Skriftklog i East Marwen.
Du kommer som kaldet.
Mit navn er Richard Cypher.
Det er en ubeskrivelig stor ære at møde Søgeren.
Selv om jeg ville ønske det var under lykkeligere omstændigheder.
- Har du nogen som helst idé om...? - Nej.
Jeg kan ikke bringe Conor tilbage, -
- men jeg sværger med al min magt som Skriftklog, -
- at jeg vil få den skyldige dømt.
Conor vidste, han var i fare.
Han skrev i beskeden til mig, at to mænd i jeres gruppe allerede var døde.
Ja.
Vi tror, de blev myrdet af forrædere i ledtog med D'Hararerne.
Det så ud til, at en af mændene havde taget sit eget liv, -
- men der var ingen grund til, at han skulle have gjort det.
Den anden blev knust under sin egen vogn -
mens han reparerede et hjul, -
- men der var ingen, som så det ske.
Hvornår så du sidst din ægtemand?
Jeg tog af sted før morgenmaden.
Solen var lige ved at stå op.
Jeg tilbragte morgenen med en ven, hun har været syg, -
- og da jeg kom tilbage, var stedet revet sønder og sammen, og jeg...
Manglede der noget?
Kun hans blækhus af guld, som hans far havde givet ham.
Og en sølvskål, han havde på bordet.
Den syge ven, du besøgte, bor hun i nærheden af en mose?
Nej, en eng. Hvorfor?
Disse frø, de er stadig grønne, -
- de er for nylig faldet fra en stængel Kindon-græs, -
- og det gror kun i moser.
Der er kun én mose her i nærheden.
Jeg har ikke været i Conors hus i hele mit liv.
- Er du sikker på det, Niles? - Ja, jeg er sikker.
Jeg holder mig tæt på mit hjem.
Så du ved ikke noget om en mystisk landevejsrøver, -
- som flakker rund på vejene om natten og berøver rejsende?
Sådan en mand er måske endda i stand til at myrde.
Nej, jeg...
Det kender jeg ikke noget til, betjent.
Kender du så noget til dette?
Kindon-frø.
De blev fundet på gulvet i Conors hjem.
Det eneste Kindon-græs i East Marwen gror i mosen nær din ejendom.
Hvor var du i morges, Niles, ved solopgang?
Jeg var ude i skoven.
På jagt.
Du kan ikke lyve for en Skriftklog.
Så du har aldrig været i Conors hus, vel?
Declan, hvad er det, du laver?
Beklager, Luna.
Conor Greenleaf er død.
Ved din brors hånd.
Nej. Niles ville aldrig...
- Gør nu ikke dette hårdere, end det er. - Min bror er ingen morder.
Lad ham gå.
Han vil ikke sige noget til mig.
Vi må kende den fulde sandhed om hans forbrydelser, -
- så folk ved, at retfærdigheden sker fyldest.
Vil du bekende ham?
Hvad nu hvis I tager fejl, og han er uskyldig?
Han mister sin frie vilje for ingenting.
Jeg kan se, at han lyver.
I Vesterland har vi dommere og sagførere, -
- vi er sikre på, de er skyldige, før vi straffer dem.
Sagførere, uanset hvor vise de er, begår fejltagelser.
Det gør Skriftkloge ikke.
Vi taler om tre mord, Richard.
Vi skylder Conor det, og vi skylder modstandsbevægelsen det.
Nej! Nej!
Nej. Nej. Nej.
Jeg har dig.
Fortæl mig, hvad der skete, da Conor blev myrdet.
Det var om morgenen. Tidligt om morgenen.
Jeg gik hen til hans hus...
Undskyld, jeg løj for dig, Skriftkloge.
Jeg slog ham ihjel, -
- og jeg tog skålen og blækhuset.
Kender du noget til Conors to venners død?
Nej.
Var der nogen, som hjalp dig? Arbejder du for D'Hararerne?
Der var ingen, som hjalp mig.
Jeg beder, had mig ikke.
Jeg beder.
Gå fredeligt med dem.
Accepter din skæbne med værdighed.
Ja, Skriftkloge.
Underlagt den Skriftkloges magt har Niles Braggindor indrømmet -
- at have taget Conor Greenleafs liv. - Morder!
Han vil blive straffet i henhold til lovene i Midland -
- og East Marwen.
Vi var heldige, du kom, da du gjorde. Retfærdig er en svær ting i vore dage.
Jeg er ked af dit tab.
Jeg elskede Conor som en bror.
Det ved jeg også, du gjorde.
Tak for at hjælpe mig med at få hans morder dømt.
Denne by er heldig at have dig.
Conor vovede sit liv tusinder af gange i kampen for frihed -
- og så dør han under et banalt røveri.
Det forklarer stadig ikke de to andre dødsfald.
Betjent!
Jeg er blevet røvet. Hjælp.
Sæt dig, jeg finder en healer til dig.
Jeg har ikke brug for at sidde ned, -
- jeg har brug for at finde tyven, som stjal alt, jeg ejer.
- Hvor skete det? - To timers ridt nord herfor.
Lige efter solopgang satte en landevejsrøver en kniv til min hals.
Jeg forsøgte at kæmpe imod, men han var for stærk.
Hvad med at komme hen til mine kamre, så du kan beskrive ham?
Jeg behøver ikke beskrive ham. Han er lige foran mig.
Det er umuligt.
Niles var her i East Marwen ved solopgang og myrdede en anden mand.
Jeg siger dig, det er ham, som røvede mig.
Hvis det er sandt, har vi netop henrettet en uskyldig.
Thaddicus.
- Goddag til dig. - Thaddicus, det er mig, Zedd.
Selvfølgelig er det det.
Der er kun gået 23 år, hvordan skulle jeg dog kunne glemme?
Jeg kunne umuligt sende besked.
Jeg var på den anden side af Barrieren, i Vesterland.
Jeg er sikker på, du havde magiske gøremål af jordrystende betydning dér.
Ja, det havde jeg.
Thaddicus, er Mor...?
Her?
Selvfølgelig er hun det.
Hvor skulle hun ellers være?
Hun bliver overlykkelig over at se dig.
Hvornår?
Fem år siden. Dit navn på hendes læber.
"Hvor er min Zeddicus?
Hvorfor kom min Zeddicus aldrig hjem igen?"
Du ligner noget, hunden har rullet rundt i.
Kom ind og få noget at spise.
Og et bad.
En landevejsrøver satte en kniv på struben af dig.
Du var bange.
Selvfølgelig var jeg bange. Men jeg ved, hvad jeg så.
Jeg ved det, jeg ved det. Det samme skæg, det samme tøj.
Glem ikke hans øjne.
Åh, ja. Hans øjne.
Du så ind i hans øjne.
Lige som du har set ind i mine øjne det sidste kvarters tid.
Så hvilken farve har de? Mine øjne?
Grå.
Blå, faktisk.
Det er forbavsende, som sindet bedrager under pres, ikke sandt?
Eller der er nogen, som har betalt dig for at komme her og sige alt dette.
- Og dolke mig? - En advarsel -
- om hvad der kunne ske, hvis du ikke spillede med.
Den mand røvede mig.
Kahlan.
Når du bekender nogen, bliver de forelskede i dig.
Er du sikker på, at Niles, da han var tryllebundet, -
- ikke bare fortalte dig det, han troede, du gerne ville høre?
Den bekendte kan under ingen omstændigheder lyve for den Skriftkloge.
Hvad tog de fra dig?
En taske med sølv, alle mine værktøjer, og et armbånd til min kone.
Grønne sten i et guldarmbånd, med rubiner langs hjørnet.
Du lyver.
Hvad vil du gøre, bekende mig, så du kan bevise det?
Tilsyneladende er dine skriftemål ikke så troværdige igen.
Sagde du grønne sten i et guldarmbånd?
Hvad med dem?
Det er det. Det er mit armbånd.
Hvor har du fået fat i det?
Min bror gav det til mig.
- Hvornår? - I morges.
Lige efter han stjal det fra mig.
Han stjal det fra dig i morges? Ved solopgang?
Ja.
Så kan han ikke have dræbt Conor.
Min bror var måske en tyv, men han var ingen morder.
Du dræbte ham. Han behøvede ikke at dø!
Hov, det er i orden.
Hids dig ned, Luna.
Hids dig ned.
Er du stolt af dig selv, Skriftkloge?
Du myrdede min bror -
- lige så sikkert som havde du drevet en pæl igennem hans hjerte!
Jeg beklager, Nella.
Niles slog ikke Conor ihjel.
Han var i gang med at røve en mand, da din ægtemand døde.
Du bekendte ham, Kahlan.
Han sagde, det var ham. Jeg er ikke med.
Det er jeg heller ikke.
Hvis Niles var uskyldig, hvorfor var Conors ting så i hans hus?
Og hvordan kom disse frø på mit gulv?
Vi leder efter svarene.
Vi har dem endnu ikke.
Måske har vi svarene.
Medmindre en mand kan være to steder på samme tid, så er hele sagen sindssyg.
Og hver gang noget sindssygt sker i Midland, -
- står der altid én ting bag:
Magi.
- Richard... - Nej, jeg har ret i dette.
Er der nogen i East Marwen som besidder magiske kræfter?
Der er en mand oppe i hulerne, som hævder at være heksemester.
En uskyldig mand er død på grund af mig.
Det er ikke din skyld. Det kan det ikke være.
Måske er der nogen, som gør noget ved dig.
- Måske er det Darken Rahl, måske... - Nej!
Ingen, -
- ikke en gang en Første Rangs Troldmand har nok magiske kræfter -
- til at modarbejde en Skriftklog.
Der er noget i vejen med mig.
Hør, lyt.
Der er en forklaring på alt dette, og den finder vi.
Jeg kender dig.
Og du er meget mere end nogle magiske kræfter.
Af sted! Han slipper væk.
Jeg trækker den ud.
- Du må af sted. Nu. - Jeg forlader dig ikke.
Jeg går ind til byen, får fat i Declan. Du må fange ham.
Af sted. Jeg kan gå. Nu.
Luna?
Du er en god kok, Thaddicus.
- Vær ikke nedladende over for mig. - Jeg er ikke nedladende over for dig.
Du har altid været god i et køkken.
Dine grøntsager, så friske og sprøde.
I modsætning til... må Ånderne tilgive mig.
...Mor.
Kan du huske de gulerødder?
- Klistrede. - Jeg var hver gang ved at kaste op.
Treogtyve år, Zedd.
Treogtyve år.
Dit værelse står, som da du forlod det.
Jeg går en gang imellem ind og tjekker, at musene ikke har ødelagt alt der.
Er du bare på gennemrejse?
Jeg kom efter noget meget vigtigt.
Sikke en overraskelse.
Zeddicus dukker op, fordi han har brug for noget.
Hvad er det så denne gang? Natsten? Heksemester-Sand?
Det er altså bare for sent. Jeg solgte det hele for flere år siden.
Du solgte ikke det, jeg er kommet for.
Nøglen til Tavol’Rang Krypten.
Det var det første, der røg.
Ved du, hvad du har gjort?
Familien har altid beskyttet den nøgle.
Vores forfædre gav et højtideligt løfte til Troldmændenes Første Orden.
Nu skal du få sandheden, bror -
- jeg er ikke nogen Troldmand.
Som du aldrig bare et øjeblik lader mig glemme.
Du ved lige så godt som jeg, at ikke hvert barn arver kraften.
Jeg agter ikke at undskylde skæbnens veje.
Så den måde, du regerede over mig, det var skæbnen?
Den måde, du overlod alt det kedelige køkkenarbejde til mig, -
- fordi du var skabt til at udrette større ting?
Den måde, som altid var: "Løb ud og leg, Thaddicus," -
- mens Far gav sin dyrebare tid til at oplære den store Zeddicus?
Minder kan være upålidelige, -
- men smældet fra Fars stok over mine knoer er svært at glemme.
Du har brug for nøglen?
Hvorfor bruger du ikke dine magiske kræfter til at fremtrylle den?
Du elskede jo at imponere din stakkels, hjælpeløse bror med din magi.
Det fungerer jo ikke på den måde.
Hvor du så tog hen, skulle du være blevet der.
Du kunne ikke bare sælge nøglen!
Du har altid været sådan.
Ikke tanke på noget udover den næste krone i din lomme.
Jeg vil vædde alle juveler i Tamarang, -
- at uanset hvad, du solgte den for, blev pengene straks brugt på spil.
Husk at låse døren, når du går.
Så I, hvem det var?
Han var kun en kappe i en skygge.
Sikker på, det var en han?
Luna er ude af sig selv af vrede, det meste af vreden er rettet mod dig.
Hendes far var jæger, netop som Niles.
Pigen forstår at bruge en armbrøst.
- Vi må hen til hendes hytte. - Jeg tror ikke, du er klar...
Jeg har haft det værre. Vi går. Nu.
Richard.
Richard?
Hvad er der sket?
Jeg dræbte hende.
Jeg sporede Luna til huset.
Jeg vidste, det var Luna, da jeg så kappen og armbrøsten.
Og så...
Og så hvad? Du så armbrøsten...?
Jeg hørte en lyd. Det var Luna.
Hun angreb mig, så jeg forsvarede mig.
Hun kradsede efter halsen.
Hun var forsvarsløs.
Jeg behøvede ikke at skade hende.
Gør mig ikke noget, jeg beder.
Men jeg slog hende alligevel ihjel.
Jeg tror ikke, at du har dræbt den kvinde.
Se på mig.
Den Richard, jeg kender, risikerer dagligt sit liv for andre.
Du ville ikke dræbe en forsvarsløs kvinde. Jeg kender dig.
Jeg gjorde det, Kahlan. Jeg husker det.
Lige som Niles huskede, at han dræbte Conor.
Måske er hans hukommelse ikke ægte, og det samme gælder din.
Du sagde, at der måtte stå magi bag alt dette.
Ja, nu begynder jeg at være enig.
Vi må finde den heksemester.
- Jeg håber, du har ret. - Ja.
Lige nu stoler jeg ikke på mig selv.
- Hvad hvis jeg gør sådan noget igen? - Det gør du ikke.
Fordi jeg er med dig. Hver et sekund.
Hvad er du kommet tilbage for, endnu en magisk skat til dine rænker?
Gå med dig. Jeg har tabt alt i kortspil.
Ventetiden er slut, Zorander. 100 guldstykker.
Du vandt kun 70 fra mig.
De 30 er prisen for min tålmodighed.
Jeg har ingen. Jeg kan ikke betale dig.
Åh, du kommer til at betale. Langsomt.
Hvis jeg ikke kan få mine penge, må jeg i stedet lave noget sjov med dig.
Hvis du nogensinde igen viser dit ansigt til min bror, ville du ønske, -
- at jeg havde brændt dig til aske.
Kom så ud herfra!
Hvorfor kom du tilbage?
Jeg var kommet godt fem kilometer bort, da jeg kølede ned, og jeg forstod...
Den opgave, som kalder mig bort, er alvorlig, Thaddicus.
Risikoen for, at jeg ikke vender levende tilbage er... Er stor.
Jeg ville ikke drage til Skyggerne med den bevidsthed, at mine sidste ord -
- til min eneste bror i hele verden var uvenlige og unfair.
Lad os nu få bragt dig i orden.
Du ligner en af Mors roer efter en time i gryden.
Desuden -
- har jeg altid elsket at imponere med mine kræfter.
Du er den eneste heksemester i nærheden af denne landsby.
Kender du noget til disse mord?
Er det dig, som står bag?
Nej.
Han siger sandheden.
Og jeg er egentlig bare i heksemesterlære.
Jeg har hele livet studeret magiske bøger, -
- jeg har lært nogle mindre ting, man kan gøre med pulvere og eliksirer.
- Du har ingen magiske kræfter? - Men jeg kan godt hjælpe.
Min viden på området er ret omfattende.
I siger, disse ofre tror, de gjorde noget, de ikke har gjort?
De ikke bare tror, -
- de ser faktisk i deres hoveder sig selv gøre det.
Delte synsindtryk. Hukommelsesmagi.
Jeg har læst noget om det heri.
Der er beretninger om et oldgammelt påfund, som fremkalder den effekt.
Her er det. Azzallels Øje.
Azzallel var en fantastisk Troldmand. Hans kone fødte en blind datter.
Azzallel forsøgte forgæves at lave nye øjne til sin baby pige.
Så i stedet lavede han en metode til at plukke synsindtryk fra sit hoved -
- og placere dem i hendes hoved.
Azzallels Øje blev stjålet for 200 år siden og anset for tabt for evigt.
Hej, Bosin.
Stjæler du stadig penge fra gamle damer?
Jeg har fundet noget.
Da vi undersøgte Lunas hytte, -
- trak en af mine mænd dette forbrændte papir ud af hendes ildsted.
Det er noget skrevet i hånden, men jeg kan ikke tyde det.
Måske har I mere held med det.
Der er ikke brug for held. Dette kan jeg hjælpe jer med.
Må jeg?
Støv fra Shadrins lårbensknogle.
Som jeg sagde, nogle få mindre tricks.
"Kære Luna, kan ikke møde dig i aften.
Jeg tror, min kone ved besked.
Savner dig desperat, Conor."
Conor og Luna var elskende?
Hvis Nella vidste det, havde hun en god grund til at dræbe ægtemanden -
- og Luna.
Min mand er død.
Hvorfor gør I dette ved mig?
Nella.
Åh, Nella.
Dræbte du Conor og Luna?
Ja.
Og gav så mindet om det, du gjorde, til Niles?
Og mig.
Jeg er ked af det.
Hvor er det, Nella? Hvor er Øjet?
Jeg fortalte Conor, jeg tog af sted med morgenmad til en syg ven.
Men jeg gik ikke langt.
Efter jeg dræbte Conor, samlede jeg frø fra græsset nær Niles' hytte -
- og spredte dem rundt om hans lig.
Så plyndrede jeg huset og gemte vores ejendele i Niles' hytte.
Nu manglede jeg bare at sætte mindet, af det, jeg gjorde, ind i Niles' hoved.
Og Richards minder om at have myrdet Luna?
Lige efter jeg havde dræbt hende, -
- kom Richard løbende ind i hytten fra skoven.
Hvordan kunne jeg dog gøre det?
Vi må af sted nu, Nella.
Og citronkage, mit eget værk.
Du kunne leve af det her. Leve ærligt.
Hvis du nedvurderer mig igen, får du en pakke sand med i stedet.
Hvortil nu?
Jo mindre, du ved om, hvor jeg skal hen og hvorfor, -
- jo bedre er det for din egen skyld.
Jeg ved, jeg er skyldig i lejlighedsvis selvovervurdering, -
- men i dette tilfælde kan det være verdens skæbne, som afhænger -
- af den succes, jeg har med det ærinde, som kalder på mig.
I det tilfælde -
- har du brug for denne.
Nøglen til Tavol’Rang Krypten.
- Du havde den hele tiden? - Naturligvis.
Mor ville have rejst sig fra graven -
- svingende med sin jernstegepande, hvis jeg havde ladet den ude af syne.
Hvordan kunne du dog udsætte mig for sådan noget?
Jeg var vred over, du kom hjem efter noget, du havde brug for, -
- og ikke for at se mig.
Jeg havde også brug for at se dig.
- Hvordan har du det? - Som om jeg har dræbt en uskyldig kvinde.
Jeg bliver ved med at se hende dø.
Jeg hører hendes skrig. Føler hendes blod på mine hænder.
Jeg elskede Conor og Nella.
De ville have ofret deres liv for mig.
Det gjorde de næsten.
At miste dem på grund af dette? På grund af jalousi og vrede?
Du behøver ikke at se på.
De andre to, som døde, jeg vil gerne tale med deres familier, -
- se, om der er noget, du ikke fandt.
Jeg fører dig hen til dem bagefter.
Vær ikke bekymret.
Conors arbejde vil blive videreført, uanset hvad.
Har du det godt?
Richard, -
- da du beskrev Lunas angreb, sagde du, hun kradsede, ikke sandt?
Hun gik efter mit ansigt... Altså, Nellas ansigt.
Hun kradsede mig lige her. Det svier som efter brændenælder.
Jeg så lige tre dybe kradsemærker på netop det sted på Declans hals.
- Hvad er det, du siger? - Det er intet tilfælde.
Luna kradsede den, der overfaldt hende.
Og den, som angreb hende, begik alle mordene.
Nella Greenleaf sendes nu til Skyggerne, -
- i henhold til lovene i Midland og East Marwen.
- Vent! - Stop!
- Lad faldlemmen gå. - Han dræbte Conor!
- Han dræbte dem alle! - Nu!
Nej.
Jeg er ikke med modstandsbevægelsen.
Jeg har bekæmpet modstanden.
Hvorfor?
Jeg troede på Darken Rahl.
At han ville beskytte os.
Du måtte vide, at mordet på Conor ville tiltrække sig opmærksomhed.
Jeg havde intet valg.
Conor var begyndt at mistænke mig.
Da han fortalte, han havde sendt bud efter hjælp, måtte jeg handle hurtigt.
Det vanskelige var at få det til at se ud, som om Niles gjorde det.
Hvor fik du Azzallels Øje fra?
Fra min far.
Det har tilhørt min familie i hundreder af år.
Det er virkelig en vidunderlig ting.
Man skal bare tænke på, hvad man ønsker den anden person skal huske, -
- og øjet klarer resten.
Alt gik perfekt, indtil den mand, -
- Niles berøvede på vejen, dukkede op, efter Niles var blevet hængt.
Og I blev ved med at stille spørgsmål.
Med en Skriftklog i nærheden vidste jeg, at jeg aldrig ville være i sikkerhed.
Så jeg forsøgte at dræbe dig.
Og med Søgeren efter mig, vidste jeg, at jeg var nødt til at dække mine spor.
Jeg løb lige hen til Luna.
Gør mig ikke ondt.
Så det var dig, som slog mig ud.
Jeg placerede Lunas morders erindring i dit hoved.
Det virkede da som den bedste plan.
Jeg havde ikke regnet med, at den Skriftkloge ville kæmpe for din uskyld.
Det var da, jeg gav Nella erindringen om alt det, jeg havde gjort.
Så hun blev hjernen bag det hele.
Så Conor og Luna var aldrig elskende?
Jeg skrev selv det brev.
Jeg vidste, eneboeren havde evnen til at genskabe brændte genstande.
Det er et trick, han optræder med ved børnefester.
Dræbte du de to andre? Selvmordet og ulykkestilfældet?
Ja.
Dem begge.
Jeg ser nu fejlene, jeg har begået, Skriftkloge.
Jeg håber bare, du vil lade mig sone ved at tjene din vilje -
- i resten af mine dage.
Du skal dø ved mørkets frembrud.
Ja, Skriftkloge.
Men på det tidspunkt må I hellere være langt væk herfra.
Jeg sendte bud til D'Hararerne om, at Søgeren er i East Marwen.
De er på vej fra Fort Naramond, for at tage Søgeren.
De er her ved solnedgang.
Vi burde tage af sted.
Jeg mangler stadig at gøre en ting.
Det var ikke din fejl, Kahlan. Declan narrede os alle.
Jeg burde have mistænkt ham før.
Min mand opnåede da retfærdighed.
Alt, som du behøver. Når som helst du behøver det.
En usædvanlig historie.
Og et meget potent stykke magi.
Jeg husker, at jeg dræbte den kvinde lige så klart, som jeg ser dig nu.
Ingen burde leve med sådan en erindring -
- bortset fra en rigtig morder.
Hvis du vil, kan jeg bruge Azzallels magi til at fjerne det fra din hoved.
Jeg ville være meget taknemmelig.
Selv om Richard sikkert ikke er den, som har mest brug for det.
- Ville du? - Absolut ikke.
Nej?
Det, jeg gjorde, skete virkeligt.
Jeg er ikke så ufejlbarlig -
- og det kostede en mand livet. Det vil jeg aldrig glemme.
Tingene var aldrig så komplicerede i Vesterland.
Du kunne altid tage tilbage.
Det er umuligt.
Presserende affærer venter på os.
Den magiske nøgle til Tavol’Rang Krypten.
Du fik fat i den.
Hvordan gik besøget hos familien?
Det var et familiebesøg.
Er I klar?